Driar R'sso

Driar R'sso je rodem horiadský šlechtic, pán na R'ssauji. V mládí ho otec nutil k tvrdému vojenskému výcviku a navíc prošel šermířským a zlodějským tréninkem. Když mu bylo šestnáct, vypukla první skřetí válka, které se nejdříve neúčastnil pro nízký věk a kvůli tomu, že mu to otec Rodrik R'sso zakázal.

Rodrik, mnohokrát vyznamenaný vysoce postavený horathijský důstojník, vedl jeden oddíl jízdy, čítající 200 těžkooděných rytířů v jedné z největších bitev první války, v bitvě u Alkanny. Ghashigrakova armáda tuto bitvu vyhrála a Rodrik padl. Když se to Driar dozvěděl, nechal se naverbovat. Využil svého šlechtického práva vybrat si, k jakému oddílu bude přiřazen, a dal se k speciálním jednotkám, zaměřeným na sabotáž. Práce jeho týmu pak výrazně přispěla ke konečnému vítězství elfských, isbalských a tephiských armád v bitvě u Tol Obellyn.

Po svém otci Driar zdědil hrad R'ssauji, několik okolních vesnic s polnostmi a blízký, tzv. "Dryádí", hvozd. Nechal svého majordoma, aby se staral o hospodářskou situaci v jeho panství, a sám se se svým týmem z války dal na dráhu dobrodruhů. Po několika letech se vrátil "do civilizace" a požádal o audienci u císaře. Varoval ho, že Nardush I. Brakhk, bývalý Ghashigrakův ministr války, shromažďuje novou armádu s cílem dobýt Horiadu. Díky těmto informacím byly horathijské legie připravené k obraně, i když samotná Nardushova ofenzíva začala až o několik let později.

Když nakonec vypukla druhá skřetí válka, ukázalo se, že Nardushovy strategické schopnosti převyšují jakékoli očekávání, a tak byl schopný s armádou, která byla asi třikrát menší než Ghashigrakova, bojovat podobně účinně. Používal totiž gerilovou válku. Malé skupinky orků či goblinů terorizovaly okolí a když bylo potřeba, spojily se aby mohly bojovat ve větší bitvě. Po několika měsících bojů císař povolal Driara, aby řídil anti-gerily. S jeho velením se situace zlepšila a Nardush byl donucen k větším bitvám, které většinou prohrál. To následně vedlo k jeho již celkem rychlé porážce.

Od té doby se Driar staral o své panství, občas se vydal na dobrodružnou výpravu a většinu času trávil trénikem s šermířskými a zlodějskými mistry. Také si často dopisoval s císaři a občas je navštěvoval.

Zemřel, když se na jedné výpravě nešťastnou náhodou dostal do hradu královny upírů. Dokázal sice zabít čtyři vyšší upíry, ale nakonec ho zabila sama královna. O jeho osudu se ale ještě mnoho let nikdo nedozvěděl, takže byl oficiálně jen nezvěstný, i když považován za mrtvého.